![Аденоїди: дитяча проблема з недитячими наслідками консультація та лікування в МЦ Доктор Царук](/sites/default/files/styles/870x870/public/blog/caruk_870kh535px-09_0.png?itok=WZLTjDUV)
Аденоїди: дитяча проблема з недитячими наслідками консультація та лікування в МЦ Доктор Царук
ЛОР-лікарі б'ють на сполох: у кожної другої дитини є проблеми з аденоїдами. Якщо придивитися до дітей у старших дитсадкових групах і першокласників, то страждають аденоїдами можна легко помітити – такі діти дихають ротом. Здавалося б, нічого страшного. Але, якщо не втрутитися і пустити все на самоплив, то аденоїди можуть спричинити не тільки постійні застуди, але й такі серйозні ускладнення, як гнійні отити і втрата слуху. Ще недавно єдиним методом вирішення проблеми була операція. Сьогодні лікарі знайшли спосіб обійтись без хірургічного втручання.
Що таке аденоїди і чому вони стають проблемою?
Аденоїди розташовуються за носом, у носоглотці. У дитячому віці аденоїдна та лімфоїдна тканина захищає нас від інфекцій. У нормі до 14 років аденоїди, виконавши свою функцію, зникають самі собою. Це відбувається під впливом статевих гормонів. Вкрай рідко аденоїди зберігаються у дорослих.
Аденоїдит найчастіше «розквітає» у дітей віком від 5 до 7 років. Саме в цей «перехідний вік», коли дитина стає школярем, у крові знижується кількість лімфоцитів, що веде до зниження опірності організму до інфекцій та вірусів. Цей період фізіологічний. Щоб захистити організм, аденоїди збільшуються у розмірі. На жаль, у багатьох дітей це призводить до того, що аденоїди перекривають носоглотку та утруднюють дихання.
Лімфоїдна тканина теж може стати осередком інфекції. Віруси та бактерії через ніс потрапляють у носоглотку на тканину аденоїдів. Аденоїди починають боротися з інфекцією. Якщо боротьба нерівна, то аденоїди запалюються.
І в цьому випадку вже самі аденоїди стають джерелом інфекції. Через те, що поряд з аденоїдами знаходяться слухові труби, аденоїди, що нагноилися, можуть спровокувати середній отит. Цей сценарій – один із найнебезпечніших. Гнійні отити, ексудативні отити можуть призвести до зниження слуху протягом усього життя.
Часті застуди та інфекційні захворювання – лише вершина айсбергу. Постійне, так зване звичне ротове дихання веде до ряду розладів з боку внутрішніх органів. Звичне ротове дихання характеризується незмиканням губ, зміною положення язика, що впливає на положення зубних рядів та прикусу.
Що у свою чергу може призвести до розвитку серйозних проблем всього опорно-рухового апарату (звідси проблеми з поставою) і негативно вплине на всі органи та системи організму.
Як розірвати це замкнене коло?
Носове дихання – дуже важливе для дитини. Зростаючий організм потребує кисню більше дорослих.
Якщо навчити дитину заново дихати носом, то всіх перелічених вище проблем можна уникнути. Але як це зробити? Адже дитина починає дихати ротом вимушено.
Через те, що аденоїди прикривають невидиму частину ніздрів ззаду, так звані «хоани», дитина не може дихати носом. Навіть якщо він вдихає носом, аденоїди перекривають вихід у носоглотку,
блокування повітря. Тому діти починають дихати ротом. У дітей, що часто хворіють, набрякає слизова оболонка носа і самі аденоїди, що ще більше ускладнює дихання. Поширена картина: дитина йде до садка чи школи і там стикається з інфекціями. Що відбувається у організмі? Компенсаторно збільшуються аденоїди, які перекривають хоани,
і дитина починає дихати ротом. Виходить замкнене коло - ротове дихання веде до частих інфекцій, у відповідь на інфекції аденоїди збільшуються. Проблема в тому, що поки дитина не навчиться дихати носом – аденоїди не зменшаться. Таких дітей треба відучувати дихати ротом. Це нелегко, але можливо. Новонароджені діти вміють дихати лише носом – це життєво необхідно у процесі ссання.
Дихання ротом – шкідлива звичка! Здорова людина має дихати лише носом. При диханні через рот кількість кисню, що надходить в організм людини, становить всього 78 % нормального обсягу,
а при хронічному ротовому диханні розвивається гіпервентиляція легень. Дихаючий ротом дитина робить вдих кожні 3 секунди. З цієї причини в організм через носові шляхи потрапляє у 10 разів більше хвороботворних мікроорганізмів.
Якщо дитина дихає ротом, потрібне лікування. Але спочатку необхідно встановити причину ротового дихання.
Коли потрібна операція?
Якщо не проведена ендоскопія носоглотки, тимпанометрія та лікар на звичайному огляді каже: потрібна аденотомія – це неправильний підхід. У 21 столітті потрібно робити повне обстеження. Якщо дитина неспокійна і неможливо провести ендоскопію, необхідно зробити хоча б КТ або рентгенографію носоглотки.
Без ендоскопії чи рентгену лікар не може адекватно оцінити, що саме є причиною проблеми. Мозкова грижа? Пухлина? Чи все-таки це аденоїди? Ендоскопія носоглотки знімає такі питання.
Тривожні симптоми:
✓ Дитина не дихає носом. Рот майже завжди відкритий.
✓ Часті захворювання: ГРЗ, грип, застуда, бронхіт, тонзиліт, ларингіт, ангіна.
✓ Ексудативний середній отит - часті отити, особливо гнійні, можуть бути наслідком проблем з аденоїдами.
✓ Синдром апноє (хропіння з зупинками дихання уві сні), коли дитина хіба що «завмирає» кілька миттєвостей.
Синдром апное у дітей дуже небезпечний. Якщо є часті гнійні отити і є «завмирання» уві сні – потрібно по-
як і видаляти аденоїди хірургічно. Якщо зупинок дихання уві сні немає, то дитину можна і потрібно лікувати консервативно.
✓ Неправильний прикус та скупченість зубного ряду.
✓ Проблеми з дикцією.
Якщо є хоча б одна з ознак, слід звернутися до фахівця. А найкраще – до кількох. Міждисциплінарний підхід,
коли лікарі різних спеціальностей разом вирішують одну проблему, у цьому випадку оптимальна. Дитину з ротовим диханням обов'язково має подивитися не тільки ЛОР, а й ортодонт. Дуже часто потрібна допомога логопеда.
Лікування аденоїдів без операції: як це працює?
Потрібно звернути увагу на форму щелеп.
Верхня щелепа та тверде небо – це і дно носа анатомічно. Якщо щелепи звужуються – зменшується об'єм носа і людина не може повноцінно дихати. Після обстеження лікар підбирає для дитини спеціальні знімні апарати із медичного силікону – міофункціональні ортодонтичні трейнери. На верхню та нижню щелепу. Весь період лікування (до півроку) дитина має спати з трейнерами та носити їх вдень протягом 1 години, щодня. Крім того, призначається дихальна гімнастика, вправи для навколоротових м'язів та язика. Трейнер поступово, дуже м'яко, впливає на щелепи і змушує їх приймати фізіологічно правильне становище,стимулює їх зростання та розвиток. Поліпшується прохідність повітря носовими ходами – повітря вільно циркулює на вдиху і видиху. У процесі такого лікування верхні дихальні шляхи формуються правильно, збільшується просвіт верхніх дихальних шляхів у зоні глоткової мигдалини. Діти перестають хропіти і починають нормально дихати носом.
Носіння трейнерів у комплексі з дихальними та м'язовими вправами вчать дитину стуляти губи у спокої, оскільки стимулюються тонус кругового м'яза обличчя та рефлекс змикання губ. Дитина звикає до трейнера протягом 10-14 днів. Вправи займають 5-10 хвилин, їх легко запам'ятати та виконувати. Перші результати стають видимими вже через 3-
6 місяців. Виражається це насамперед у зниженні частоти захворювань ГРЗ, грипом, отитами.
86% ексудативних отитів виліковуються лише носінням трейнерів та вправами. Це підтверджено. Не потрібно жодних ліків, фізіотерапії, процедур та промивань.
Потрібно відмітити, що далеко не всі ортодонти проводять лікування за допомогою трейнерів та вправ. На це є кілька причин. По-перше, треба мотивувати дитину, що непросто. По-друге, ортодонти мають інші методи лікування неправильного прикусу, наприклад, брекети. Тому я рекомендую звертатися до багатопрофільних центрів, де фахівці працюють спільно, не перетягуючи «ковдру» він, а діючи на користь пацієнта.
Іноді батьки приводять до нас дітей із направленням на операцію. Але після обстеження ми обираємо консервативне лікування. У дуже великому відсотку випадків операція не потрібна. Якщо аденоїди не повністю закривають доступ повітря і дитина все-таки може дихати носом – можна виправити ситуацію без хірургічного втручання.
Якщо без операції не обійтися, теж боятися не потрібно. Сьогодні аденотомію проводять під загальним знеболюванням за допомогою ендоскопа та лазера. Лазерне випромінювання коагулює судини, тому операція не така "кривава", як це було раніше. Вся операція триває 30 хвилин і дитина цього ж вечора йде додому. Потрібен горезвісний «індивідуальний підхід».
Декілька методів «домашньої» діагностики.
Під час сну. Дочекайтесь, коли дитина глибоко засне. І спостерігайте. Батьків своїх маленьких пацієнтів я прошу робити 30-секундне відео і потім оцінюю – частоту дихання уві сні, чи є хропіння та зупинки дихання? Відеозйомку потрібно робити таким чином, щоб було видно губи – відкриті вони чи зімкнуті? Якщо рот відкритий на 1-2 мм це вже ротове дихання. Вже треба бити на сполох! Без таких спостережень ви не зможете зрозуміти, чи є апноє у дитини.
З таким відеозаписом нашому лікарю буде більш зрозуміла клінічна картина. Покажіть відео.
Під час неспання. Звертайте увагу на дитину, коли вона сильно захоплена грою: збирає конструктор, малює. Дивіться, як він дихає. Чи відкриті у нього губи? Коли дитина глибоко зайнята, наприклад, переглядом мультиків,
і відкриває рот - це теж сигнал про те, що є слабкість навколоротових м'язів. І, отже, ці м'язи потрібно тренувати. Інакше ця ситуація також може призвести до збільшення аденоїдів, зміни прикусу та інших серйозних проблем. Рот має бути прикритий завжди, якщо ми не їмо, не п'ємо і не розмовляємо!
Як чує ваша дитина? До 10 років дитина, як правило, не скаржиться на слух. Навіть якщо погано чує. Зверніть увагу на яку гучність він дивиться мультики? Чи просить він гучніше включити? Чи перепитує він? Чи буває, що ви не можете достукатися до дитини – вона наче вас не чує? Зниження слуху – серйозний симптом, на який потрібно обов'язково звернути увагу якомога раніше.